Minne

Ett engram är ett fysiskt spår av ett minne. Ett engram uppstår på grund av fysiska förändringar i hjärnan vid inlärning, exempelvis att nya celler bildas samt att synapser bildas, utvidgas eller effektiviseras.

Det finns två typer av minnesförlust: retrograd amnesi där personen inte kan minnas saker som hände före olyckan hände, samt anterograd amnesi, där personen får svårt att bilda nya minnen efter olyckan hände. Vid anterograd amnesi brukar förmåga att bilda nya implicita minnen vara intakt medan förmåga att bilda explicita minnen tycks förstörd.

Arbetsminne

Arbetsminnet är mycket beroende av prefrontala cortex. Arbetsminnet brukar delas upp i central exacutive, visuaspatial sketchapd, phonological loop och episodical buffer.

Långtidsminne

Implicit memory

Implicita minnen är oberende av Hippocampus.

Betingning

Vid klassisk betingning med motoriska minnen är Cerebellum (lillhjärnan) inblandat medan det vid klassisk betingning av emotionella responser (rädsloresponser) snarare är Amygdala som är inblandat. Operant betingning är inte lokaliserat i hjärnan.

Habituering/ sensitisering

Procedurminnen

Tros vara beroende av nucleus caudatus och putamen (delar av basala ganglierna). Procedurminnens engram sätter sig huvudsakligen i motorcortex.

Priming

Priming tros vara en effekt av hur Neocortex (hjärnbarken) arbetar.

Explicit memory

För att nya explicita minnen ska kunna formas krävs Hippocampus Hippocampus överför minnen från närminnet till fjärrminnet där sinnesintrycken bildar engram i cortex. Det är hippocampus som placerar ut de nya minnena i cortex. Vänster frontallob är framför allt involverad i inkodning och höger frontallob är framför allt involverad i framplockning. Detta kallas för HERA-modellen, Hemispheric Encoding/Retrieval Asymmetry.

Semantiskt minne

Fungerar väldigt likt episodiskt minne men vänster hjärnhalva tycks vara något mer inovlverad vilket tros bero på behndlingen av språk. Vid visuell objektsidentifiering aktiveras ventrala strömmen.

Episodiskt minne

Episodisk inkodning och framplockning är ett samspel mellan prefrontala cortex och mediala temporalloben samt hippocampus.

Spatialt minne

De som arbetat som taxichafförer i London längre hade i genomsnitt större hippocampus än de som arbetat kort tid. I entorhinal cortex finns platsceller som används för att navigera. Dessa kallas för rutnätsceller, huvudriktningsceller och gränsceller. Tillsammans bildar dessa celler en kognitiv karta.

Long Term Potentiation (LTP)

LTP är den förmodlade fysiska förändringen som sker vid inlärning och minnen. LTP är en långvarig förstärkning av i sdignalöverföringen mellan två neuron. NMDA-receptorn blockeras från glutamat av magnesium. När högfrekventa aktionspotentialer når synapsklyftan gör den höga koncentrationen av Na+ inne i cellen att magnesium släpper från NMDA-receptorn som då blir tillgänglig för glutamat och därigenom släpper in Ca-joner. Ca+ jonerna binder i sin tur till ett speciellt protein vilket leder till att fler AMPA-receptorer förs till det postsynaptiska membranet vilket gör synapsen känsligare för framtida potentialer. Långvarig höjning av Ca-joner gör så att neuronet bildar ännu fler AMPA-receptorer samt att mer neurological growth factors bildas.