Block

Utkast til et Sjö-Lexicon - 1765

Blåck med skifwor äro flere slag. Bestå af hus, nagel, skifwa och stropp eller beslag.

Doubbla när et hus har twänne naglar.

Enkla när et hus enbart har en nagel.

Enskifwe, twåskifwe, treskifwe &c. betecknar skifwornas antal.

Hakeblåck äro jernbeslagne med Hake.

Kipblåck är huset på sidan utskurit at tåget kan läggas öfwer skifwan.

Stropp-Blåck äro Blåck inbände i en stropp eller hopsplißad tågstump.

Stjert-Blåck har en stjert eller tågstump fast wid huset.

Hakeblåck är et blåck med jernbeslag och hake. Sådane äro wid takelen, för at hißa något ur eller i skeppet.

Kipblåck är et blåck med hål twärs för skifwan, så at man kan lägga bukten af et tåg twärs öfwer skifwan utan at träda in ändan.

Nutisk Ordbok - 1914

Block = hisstyg (Block) [Block] äro me­kaniska inrättningar afsedda att underlätta tyngders upphissande samt i allmänhet spara kraft. Däraf finnas många slag. De bestå dock alltid af ett blockhus (a) (Shell) [Oehäuse] méd en däri insatt blockskifva © (Scheave) [Scheibe], som löper å en genom blockhusets väggar trädd blockbult (b) (Pin) [Blockbolzen], Skifvan, hvars tjocklek är lämpad efter svårleken af den tross, som skall löpa däröfver, är, om af trä, försedd med en läderbussning i bulthålet (Bash) [Blockbuchse] för att minska frik­tionen mot bulten. Den har i periferien en skåra (Qro ove or score) [Keepe], hvari trossen eller löparen (Fall) [Läufer] ligger. Skifgattet (d) (Swallow) [Schlund] kallas den öppning i blocket, hvari löparen trädes = inskäres. Omkring blocket finnes en kip (Score) [Keepe] hvari blockstroppen (f) (Strap or strop) [Stropp] somhåller fast blocket, lägges och fästes med en blockbänsel (Blockseizing) [Blockbindset], Blockstroppen har vanligen i sin ena ända en kaus med blockhake (e) (Tackle hook) [Blockhaken] och i den andra en hundsfott (g) (Eye) [Auge] för att däri fästa fasta parten af löparen. Blockstroppen kan sitta in i blocket (internal bound block} [Block mit Stropp im Oehäuse] och består då i en plattjärnstropp, som infälles i blockhusets innersidor och sträcker sig utanför blockets ändar för att gifva stöd åt blockhake och hundsfott. Men blocket kan äfven hafva en yttre järnstropp i st. f. en vanlig tågstropp. Om järnstroppen sitter in- eller utvändigt kallas det block med järnstropp (ironstropped block) [Block mit Eisenbeschlag], Blocket kan äfven hafva dubbel stropp, som då ligger i två kipar skilda i den ena, men sammanlöpande i den andra ändan,(double scored block) [Block mit Doppelkeepe]. Af block finnas många olika slag. Det härofvan afhandlade är det vanliga enkla blocket med en skifva (single block) [Einscheibiger Block]. Men det finnes block med två skifvor eller dubbelblock (double block or double sheaved block) [Doppelblock, Block mit Dop­pelkeepe oder zweischeibiger Block]. Treskifvigt block (treble block) [dreischeibiger Block]. Fyrskifvigt block (forefold block) [vierscheibiger Block]. Block med flera skifvor (block with several sheaves) [mehrscheibiger Block]. Vidare finnes det olika formade block allt efter det ändamål, hvarför de äro afsedda. Sålunda äro kastblock (Snatchblock) [Lippblock] att öppna på ena sidan för att kasta in en bukt af trossen när man har svårighet att komma åt och skära in sladden. Påminnande om kastblocken, ehuru ej flyttbara som dessa äro käk-, task- eller kipblocken (Cheek block) [Scheiben Klampe], som, fastskrufvade å relingen, ofta äro öppna i ena ändan, men äfven kunna vara slutna, såsom när de sitta på sidan af en stångtopp, en klyfvarbomsnock m. m. Dessa block äro således ej fullständiga utan utgöras af en blockskifva, som, lagd emot ett fast föremål och täckt med en läpp af trä eller järnplåt eller ett halft blockhus, fungerar såsom block. Syskonblock (Sisterblock) [zweischeibiger Puppenblock] är ett block med två skifvor, men ej på samma axel utan på skilda och med den ena skifvan lig­gande efter den andra. (Se fig.). Fiolblock (Fiddleblock) [Violinblock] är äfven ett dubbelt block ungefär såsom syskon blocket men med olika stora blockskifvor. Fotblock och ledareblock (Guide pulley or leading block} [Fussblock, Leitblock, Wegweiserblock] är ett block, som sitter nere vid däck under nagelbänkar m. m. för att leda ändarne nedifrån och upp i st. f. tvärtom. Ledareblock kunna dock äfven placeras på andra ställen, på vant och rår m. m Lekareblock (Swivelblock) [Wirbelblock] är ett block med vridbar hake, hvarigenom törnar i löparen, som i synnerhet lätt uppstå med nya trossar, slås ut af sig själfva (se vidstående fig.). Ett litet block, sådant som exempelvis fastsys å ett stag, för bukgårdingar e. d. kallas (Monkeyblock) [Grenadierblock]. Kyartersblock (Quarter block) [Quartérblock] kallas den af tre block, för skot, hals och gigtåg bestående blockknippa, som finnes i undersegels skothorn. Åtskilliga uttryck handlande om block finnas äfven. När man exempelvis halat en talja så långt att båda blocken beröra hvarandra, sägas de vara block i block eller två block (Block and block, chock a block or two blocks) (Block an Block\. Att beknipa löparen (to choke the luff) (Den Läufer unter der nächsten Part bekneifen] är att draga den fria parten af löparen under den bredvidliggande och emot blocket, så att taljan härigenom hindras att »uppgå».

Svenskt Nautiskt Lexikon - 1920

Block, en mekanisk inrättning , som är avsedd att underlätta förflyttande av tyngder och i detta syfte i förening med tåg anordnas till hissverk (taljor, ginor, tackel m. m.). Block äro av flera slag, enkla, dubbla, tredubbla, kastblock, fiol­block, fotblock, stjärtblock, syskonblock m. m. Ett enkelt block består av block­huset, ett ovalt skal, emellan vars väg­gar en skiva är vridbar om en genom väggarna gående bult. Skivorna kunna vara liksom huset av trä eller metall. I förra fallet äro de försedda med en me­tallisk bussning (infällning) om kring hålet, vari bulten sitter, och för att min­ska friktionen har man redan länge för­sett bussningen med metallcylindrar. San­nolikt har denna anordning sedermera givit uppslaget till våra berömda kulla­ger. Se även stapelblock. ~ -borste, kolborste till kollektor. ~ -bändsel, den surrning av smäcker lina, som fasthåller blockstroppen ~ -eringsanordning (gnisti), kopplingsanordning så anordnad, att de känsliga mottagningsapparaterna auto­matiskt urkopplas, då sändningsanordningarna tagas i bruk. ~ -gatt, den urskölpta del av ett block, där tåget stickes in (skäres i). ~ -hus, se block. ~ -kedja, kedja bestående av tapplänkar. ~ -koef­ficient, se deplacementsfyllighetskoefficient. ~ -mekanism, mekanism i ett maskin­block. ~ om block, eller ”två block” säges en talja vara, när blocken under halning kommit tätt till varandra. Taljans ena block måste då ”förfaras”, sedan man ”skakat” taljan genom att överhala lö­paren (tåget, som går genom blocken). ~ -skiva, se block. ~ -stropp, kan antingen varaav tågvirke eller av järn. I förra fallet är det en ring , som antingen är ihopsatt genom en splits eller lagd som ringen till ett segelhål av en enda kardel. I blockhusets sidor finnes en skåra för att hålla stroppen i sitt läge, och en bändsel stramar den till blocket. Blockstroppen är i sin ena ända försedd med en hake eller två (sys­konhakar), och i den andra sitter en li­ten stropp (hundsvott), vari taljans fasta part fastgöres.

Nordisk Familjebok - Uggleupplagan, 1904-1926

En mekanisk inrättning, bestående af en eller flera trissor, som äro rörliga omkring en axel, hvars ändar hvila i tvenne sidostycken. Två sådana block utgöra i förening med sin löpare (a, tåg) en hissinrättning (s. k. talja, gina ), genom hvilken kraften att lyfta eller flytta tyngder o. d. mångfaldigas, alltefter antalet af de skifvor (trissor), på hvilka tåget löper. Ett block består af flera olika delar. Blockhuset , den yttre, omgifvande delen, är vanligtvis af trä (ask eller alm), men kan äfven vara af järn eller annan metall. Det är af oval eller rund form och har för skifvan en urskärning, kallad skifgattsöppning . Rundt omkring blocket går blockstroppen , som är enkel (b) eller dubbel (c) och kan vara af tågvirke, järn-eller järntross. På det stroppen ej skall krängas af, finnas i blockhuset, vid kanterna, urskölpningar,. kallade kipar , i hvilka den har sin plats; omkring båda stropp-parterna lägges därjämte en s. k. bändsel (d), l stroppens ena ända sitter en hake (e), stjärt (f) e. d., tjänande att fästa blocket där det skall begagnas. På järnblock är denna hake vanligtvis rörlig och kan vridas rundt omkring, hvarför ett sådant block kallas lekar-block . I andra ändan af stroppen sitter vanligtvis en liten stropp, kallad hundsvott (g), hvaruti den fasta parten af löparen (a) fästes. I skifgattsöppningen emellan blockhusets sidostycken insättas blockskifvorna (af pockenholts, järn eller annan metall), hvilka, då de äro flera, icke sitta omedelbart intill hvarandra, utan skiljas genom mellanväggar. I skifvorna och blockhusets sidostycken finnas hålr genom hvilka <sp>nageln<sp> (h, af pockenholts, hagtorn eller järn) går. Då skifvorna äro af trä, förses hålen vanligtvis med bussningar af järn, metall eller läder. Blocken kunna vara: enkla (i), dubbla, (k), treskifveblock (l), kastblock eller kipblock (m), fiolblock (n), syskonblock eller gårdingsblock (o) m. fl. Jfr Blocktyg, Bussning, Gina och Talja .
Block om block äfvensom tvåblock säges om en talja, då man halat så mycket, att blocken hafva kommit intill hvarandra och taljan måste “förfaras” (ena blocket flyttas). – Skägg i block säges inträffa, då något annat tåg e. d. kommit i beknip inuti blocket, så att man ej kan hala.

Handbok i Sjömanskap - 1948

Block. Ett block består av ett blockhus av trä, järn eller metall, med ett eller flera skivgatt för blockskivor. I blockets centrum finnes ett genomgående hål för blockbulten samt på yttersidan av en del block urskölpningar för blockstroppen. Blockhus kunna antingen vara byggda, då de förfärdigats av flera delar, sammanhållna av nitar eller bultar, eller gjorda i ett enda stycke. Blockskivor tillverkas av trä, järn eller metall. De äro urskölpta runt omkretsen för löparen och hava ett hål i centrum för bulten, försett med rull- eller kullager. Block få namn efter sitt ändamål, efter de platser, där de äro placerade, eller efter någon speciell egenhet i deras konstruktion. De benämnas vidare enkel-, dubbel-, tre- eller fyrskiviga, beroende på antalet skivor. Kastblock och fotblock äro järnbeslagna enkla block, som huggas i däck för att giva bättre ledning för hisslinor etc. ävensom för andra ändamål; blockhuset är uppfällbart på ena sidan, så att bukten av en ända kan läggas in i blocket. Lastblock eller hönor utgöras av genombrutna blockhus av järn med stor diameter; de användas huvudsakligast vid lastning och lossning. Fig. 118 visar några olika blocktyper.

The Sailor's Word-Book - 1867

BLOCK. (In mechanics termed a pulley.) Blocks are flattish oval pieces of wood, with sheaves in them, for all the running ropes to run in. They are used for various purposes in a ship, either to increase the mechanical power of the ropes, or to arrange the ends of them in certain places on the deck, that they may be readily found when wanted; they are consequently of various sizes and powers, and obtain various names, according to their form or situation, thus:—A single block contains only one sheave or wheel. A double block has two sheaves. A treble or threefold block, three, and so on. A long-tackle or fiddle-block has two sheaves—one below the other, like a fiddle. Cistern or sister block for top-sail lifts and reef tackles. Every block is composed of three, and generally four, parts:—(1.) The shell, or outside wooden part. (2.) The sheave, or wheel, on which the rope runs. (3.) The pin, or axle, on which the sheave turns. (4.) The strop, or part by which the block is made fast to any particular station, and is usually made either of rope or of iron. Blocks are named and distinguished by the ropes which they carry, and the uses they serve for, as bowlines, braces, clue-lines, halliards, &c. &c. They are either made or morticed (which see).