Gräs

Handbok i Sjömansarbete - 1941

Gräs, kokos, coir, utgöres av de bastlika tågorna från kokosnötens trådiga ytterskal. Detta, som är en viktig biprodukt för Söderhavets copraindustri, behandlas på ungefär samma sätt som lin och hampa; det rötas och bråkas för att befria fibrerna från bastens träartade bark. Fibrerna äro ljusbruna till färgen, de förstöras ej av mögel eller fukt och ruttna ej i vatten men äro ej så starka som sisal eller manilla. Det färdiga tågvirket är mycket elastiskt och sträcker sig alltid, varför det är olämpligt till löpande rigg. Det står även dåligt mot slitning och blir snart utslitet, om det hivas runt en winchnocke eller släckes över ett par pollare. Det flyter emellertid, och då det ej ruttnar, om det får ligga vått, passar det bra till bogsergods och lättare förtöjningsgods, t. ex. pråmändar, och användes som sådant i stor utsträckning av den mindre sjöfarten. Grova grästrossar eller kablar brukas på grund av sin elasticitet även som förlöpare vid havsbogseringar och till förtöjningar i oskyddade hamnar. Grästågvirke bör skyddas för starkt solsken, vilket gör fibrerna spröda och mindre starka. Det är starkare, då det är något fuktigt, än då det är alldeles uttorkat.

Grästrossar äro endast omkring en fjärdedel så starka som manillatrossar, d. v. s. en fyra tums manillatross är lika stark som en åtta tums grästross, ty styrkan förhåller sig som kvadraten på omkretsen, emedan den är beroende på genomskärningsytan. (Sålunda är en kvadrat med 8 cm »omkrets» 4 gånger större än en kvadrat med 4 cm »omkrets», fig. 3. Detsamma gäller för cirklar.)