Belägga

Nordisk Familjebok - Första utgåvan, 1876-1899

Belägga, sjöv., sätta fast ett tåg, som blifvit tillräckligt haladt, genom att lägga det några slag i kryss omkring en dertill afsedd nagel, krysshult, knekt, knap eller annat lämpligt och tillräckligt starkt föremål.

Nutisk Ordbok - 1914

Beläggning (Belaying) [Belegung] af en ända kallas dess fastgöring på en knap eller nagel eller annat dylikt, så att den ej af våda kan komma loss, men likväl kan lätt lossas när man vill. Som detta förekommer ständigt på ett fartyg, är det mycket viktigt att det göres rätt, så som på bifogade figurer är visadt. Där synes öfverst på vänster hand beläggning af ett storeskot på en igenom akterspegeln insatt nagel, så att skotet kan ögonblickligen lossas genom att draga i den ned i båten hängande sladden. Där bredvid synas två knapar med påbörjade beläggningar, som fullbordas genom att vira ändan ännu ett par slag omkring knapen. Under dessa synas i bredd två knapar med beläggning, som kan lossas genom att draga i sladden (»beläggning med lycka»). Den på vänster hand duger endast för ett tåg med ständig påfrestning, således icke på skotet till ett segel, som kan komma att lefva; men den andra håller fast äfven om frestningen på tåget är ojämn. Nederst är längst till vänster visadt beläggning med lycka omkring en under en båttoft sittande pynt, ett för fockeskot mycket vanligt sätt, som dock har olägenheten att, om focken lefver eller slår, beläggningen lätt lossnar. Samma fel är det med nästa beläggning på en nagelbänk. Den sista figuren visar början af beläggning för godt med ännu några slag omkring nageln i bänken. På alla figurerna är bokstafven a satt vid den del af tåget, där påfrestningen kommer.

Svenskt Nautiskt Lexikon - 1920

Belägga ett tåg, fastsätta detsamma genom att lägga det korsvis över och under en koffernagel eller knap.