Gaffelsegel

Nordisk Familjebok - Första utgåvan, 1876-1899

Gaffelsegel, sjöv., ett trapezformigt segel, hvars öfre “lik”, gaffelliket, antingen är fäst vid en gaffel medelst “litslina” eller ock löper på densamma medelst “litsor” af trä, jern eller tåg, och hvars främre lik, mastliket, är “litsadt” till en undermast eller “snaumast”. De båda öfriga liken kallas aktre och undre liken. Om gaffelseglet halas ut till nocken af en bom, kallas det ofta bomsegel. För att sätta ett gaffelsegel halas skot och, om det löper på gaffel, uthalaren på gaffeln; för att berga detsamma, halas brokar och gigtåg samt, om det löper på gaffel, skotupphalare och inhalare. Gaffelseglen kallas på olika master och fartyg gaffelfock, gaffelapa eller apa, mesan, briggsegel samt, på skonare och galeaser, storsegel. Jfr Bomsegel och Segel.

Gaffeltoppsegel, sjöv., ett trekantigt mindre segel, som sättes akter om en stång och öfver en gaffel. Öfre delen är ofta “litsad” till rå eller spri och främre liket till stången. Seglet hissas till stångtoppen medelst gaffeltoppsegelsfall, det aktre hörnet skotas till gaffelnocken medelst gaffeltoppsegels-skot, och det främre undre hörnet sträckes nedåt genom gaffeltoppsegelshals. För att berga seglet halas gaffeltoppsegelsgigtåg.

Nutisk Ordbok - 1914

Klohorn (throat) [Klauohr],

Pikhorn (peak) [Piekohr, Nockhorn],

Halshorn (tack) [Hals, Halshorn],

Skothorn (clew or clue) [Schothorn],

Öfverkant (head) [Kopf],

Gaffellik (head rope) [Gaffelliek],

Förkant (fore leech, luff) [Vorder-, Mast-kante],

Mastlik (fore leech rope) [Vorder-, Mast-liek],

Akterkant (after leech) [Hinterkante),

Akterlik (after leech rope) [Hinter-, Achter-liek],

Underkant (foot) [Fuss],

Undra lik (foot rope) [Fuss-, Unter-liek],

Refband, 1:a refvet (first reef band) [erstes Reffband],

2:a (second) [zweites],

för svikt- eller balansref (balance reefband) [Schwicht Reffband],

Klolöddra (throat cringle) [Klauohrlegel],

Piklöddra (peak cringle) [Pieklägel],

Halslöddra (tack cringle) [Halslegelj.

Skotlöddra (clew cringle) [Schothornlägel],

Reflöddror (reef cringles) [Refflegel]

Taget från Gaffel.

Gaffelseglet kan fästas till gaffeln antingen med litslina (lacing) [Lissleine, Reihleine], hvarmed seglet sys fast, eller genom litsor (hanks) [Sånger, Legel], som löpa kring gaffeln, hvilken då ej kan hafva några pikefallsblock annat än i nocken, eller slutligen genom klor omfattande en glidskena (patent jackstay) [Gaffelschiene, Gleitschiene]. I de båda se­nare fallen måste ut- och inhalare (out- and inhaul) [Ahs- und Einholer] användas för seglets sättning och bergning. För det senare ändamålet användes dessutom alltid gigtåg (brails) [Geitauen], af hvilka det, som går till klon kallas brok (throat brail) [Brok oder B. geitau] de, som gå till gaffeln, gaffelgigtåg (peak brails) [Gaffelgeitauen] och till masten mastgigtåg (foot brails) [Fussgeitauen]. Till masten fästes seglet hufvudsakligen på samma sätt som till gaffeln. Se snaamast.

Till mesanen, briggseglet och stundom äfven till andra gaffel­ segel brukas i undre liket en bom (boom) [Baum] se d. o., hvartill seglet, såsom ofta händer å yachter och mindre båtar, litsas eller ock, såsom å skepp, uthalas.

Gaffelseglets hörn eller horn kallas pik- (peak) [Nockhorn], klo- (throat) \Klauohr], hals- (tack) [Hals} och skothorn (Sheef clew) [Schot-
horn].

Gaffelseglets lik kallas gaffellik (head rope) [Gaffel-leik oder-leik], mastlik (luff or foreleech rope) [Mastliek], underlik (foot rope) [Fussliek] och akterlik (leech or after leech) [Achterliek]. Se äfven halstalja, halsupphalare.

Svenskt Nautiskt Lexikon - 1920

Gaffelse­gel, trapesformigt segel, vars främsta lik medelst litsor eller litslina är rörligt fästad vid en mast. Övre liket är fast vid en gaffel och den nedre styres van­ligen av en bom, men även av endast skot.