Klyvare

Nutisk Ordbok - 1914

Klyfvare (Jib) [Klfiver] kan man icke enligt sjömansbruk kalla ett segel, som har sin hals vid förstäfven eller där innanför, utan en klyfvare måste alltid sitta på en bom, exempelvis så som på figuren vid ordet fallhorn. Kjyfvers. fall (j. halyard) [K. fall]. K.s hals (j. tack) [K.s hals]. Klyfvarekapell (j. cover) [K. kleid] =. öfverdrag när seglet är beslaget. Klyfrers lejdare (j. stay) [K. stag oder leiter] är ett för klyfvarens Utser (j. hanks) [K. legeln] särskildt afsedt stag stundom bredvid ett gröfre. Kjyfvers uthalare (jib outhaul) [K. ausholer]. Ks. inhalare (J. inhaut) [/£ einholer]. Ks nedhalare (j. downhaul) [K. niederholer]. Stötta k.s skot! (Flat in the jib!) [K. schote anholen!] är att hala an k.s skot. Kpst loss k.s skot! (Cast ojfthe jib!) [K. schote los!].

Svenskt Nautiskt Lexikon - 1920

Klyvare