Kompass

Nutisk Ordbok - 1914

Kompass (Compass) [Kompass]. Denna sjömannens oumbär­lige vägvisare är ursprungligen, liksom krutet och många andra nyttiga uppfinningar importerad från Kina. Först i slutet af 1100-talet omtalas den i Europa, och såsom den förste kompassmakaren i vår världs­del nämnes år 1302 Flavio Oioja i Amalfi. Sedan dess har instru­mentet undergått många förbättringar, men hufvudprincipen är allt jämnt densamma: en magnetiserad stålstång, som lämnas tillfälle att svänga kring sin midtpunkt och hvars ena ända pekar emot den magnetiska nordpolen.

Kompassen i sin helhet består af kompass-skifvan eller rosen (rhumb card, flower of the winds) [Kompass-rose, Strich-rose, Wind­rose], som inrymmes i K. dosan eller K. skålen (c. bowl, c. box, kettle of the c.) [K., dose, K- mörser, K. gehåuse]. K. skifvan, som är cirkel­formig med indelning i 32 streck och 360 grader (points and degrees) [Striche und Grade], se fig., har på undre sidan en eller flera k. nålar (c. needles) [K. nadeln] samt i centrum en hylsa (socket) [Hütchen] innehållande en agat­sten hvilande mot en i k. dosans botten in­satt pivot (c. pivot) [K. pinne]. Dosan, som kan vara en halfsfer eller en cylinder, täckes af ett glaslock, är van­ligen hvitmålad inuti, och har, utom den nämnda pivoten i bot­tens centrum, 4 verti­kala streck, af hvilka de, som befinna sig i för och akterkant, böra noga sammanfalla med fartygets medellinje eller en linje parellell där­ med, och de båda öfriga angifva en linje vinkelrätt däremot såsom däcksbalkarne. Det streck, som befinner sig i k. dosans förkant, kallas styrstreck (lubbers point) [Steuerstrich] emedan den kurs, som styres, angifves däraf.

K. dosan, som är upphängd enligt Cardans system med två axlar i en eller två ringar (gimbals) [Bügel, Ringe], se kardansk upphängning, befinner sig i allmänhet i ett nakterhus (binnacle) [Nachthaus] fastskru fvadt i däck, men kan äfven vara upphängd högt öfver däck på en ståndare eller påle (binnacle stand, b. pole) [K. säule, K. pfahl, K. stander] eller i kajuttaket o. s. v. och kallas då hängk. (hanging c.) [Hänge k]. I nakterhuset finnas vanligen två k. lanternor (bin­nacle lamps) [K. lichter], som upplysa k. nattetid. En Lyths spritkompass i kardansk fjäderupphängning. K:r finnas af flera slag, men antingen äro de luft-, eller sprit-kx. D. v. s. k. dosan är antingen fylld med en vätska, vanligen sprit, eller ock tom.

En k. bör vara känslig utan att den slänger eller vandrar (c. runs-, gets-, is wild, spins, wabbles) [der K. fliegt, giert hin und her], Spritk:r äro vanligen lugnare än luftk:r, isynnerhet äro de att föredraga i smärre farkoster, där de dessutom borde vara för­sedda med skifva ungefär så som på vidstående figur, d. v. s. norra halfvan svart med fina hvita streck och södra halfvan hvit med svarta streck, ty sällan är det så mörkt åtminstone under den tid på året då man seglar för sitt nöje att man icke på en sådan kompasskifva kan utan lanterna något så när se huru den pekar, eller åtminstone urskilja gränslinjen emellan de båda halfvorna och således veta hvar man har ost och väst. Ännu bättre än på en pappersskifva ser man skillnaden emellan svart och hvitt, om detta sistnämnda är af pärlemor såsom på ett slags små engelska patenterade båtkompasser. Det är omnämndt att k. indelas i 32 streck och 360°. Häraf följer 1:o) att ett streck är 11¼° samt 2:o) att hvarje kvadrant eller afstånd mellan de närliggande kardinalstrecken (se d. o.), N och O, O och S, S och V samt V och N innehåller 8 streck. Regeln för streckbenämningen är densamma inom hvarje kvadrant, hvarför här af utrymmesskäl blott intagas streckens namn mellan N. och O.

{{:ordbok:kompass-4-no.png?nolink&200x211 }}

Nord	North	Norden
N till Ost	N by East	Norden zum Osten
NNO	NNE	Nord Nord Ost
NOtN	NEbN	NOzNorden
NO	NE	NO
NOtO	NEbE	NOzOsten
ONO	ENE	ONO
OtN	EbN	OzNorden
Ost	East	Ost
Syd	South	Süden
Väst	West	West

Hvarje helt streck indelas i halfva {half points) [halbe Striche] och kvartstreck (quarter points) [viertel Striche].

Benämningen af half- och kvartstreck är icke så konsekvent som helstreckens, men som en allmän regel för den kan man antaga, att räkningen går ifrån nord eller syd med undantag af de streck, som ligga närmast nord om ost, väst, nordost och nordväst och närmast syd om ost, vest, sydost och sydvest. Det heter således NtO½O, men icke OtN½N utan ONO½O, och vidare NOtO¼O, men icke NOtN¼N utan NNO3 /4 O. När man har att göra med sjövant folk är det mycket viktigt att man begagnar de ibland sjöfolk vanliga benämningarna på kompasstrecken, ty en gammal välbefaren matros skulle helt säkert missförstå om man befallde honom att styra t. ex. NNOl/2N eller åtminstone skulle han stå och fun­dera en bra stund, innan han fick klart för sig att han borde styra NtO½O. Däremot skulle han sannolikt genast förstå om han fick order att styra »nordnordost ett halft streck nordligare» eller något sådant uttryck som icke faller inom området för hans innötta beteckningssätt, så att för den, som icke vill lära sig detta, är det bättre att begagna dylika omskrifningar. De missförstås åtminstone icke så lätt, om de ej heller höja yachtmannens anseende för sjöman­skap i besättningskarlens omdöme.

Det diametralt motsatta strecket till en visst k. streck kallas dess kontrastreck (back bearing) [Kpnterstrich] och erhålles genom att kasta om N till S, O till V. Sålunda är SSW½V kontrastrecket till NNO½O o. s. v.

Två kompasser böra aldrig ställas närmare hvarandra än 2 à 3 m.

Kompassen är alltid påverkad af missvisning (variation) [Missweisung]. Denna är, dels k. nålens afvikning från sanna nord och kallas magnetisk deklination (magnetic declination) [magnetische Dekli­nation], den är m. a. o. den vinkel, som nålen bildar med ställets meridian och kan ej upphäfvas, emedan den är olika på skilda platser; dels k. nålens attraktion af vissa järnpartier om bord. Denna senare, som kallas lokalmissvisning eller deviation (deviation, local attraction) [Deviation, örtliche Ablenkung] (se deviation, d. s. kurva, d. s, tabell m. m.) är olika när fartyget ligger på rät köl eller krängdt. Den kan rättas genom kompensering (compensation)[Kompensation]. Därtill användas en eller flera komp, magneter (magnetic compensators) [Kompensationsmagnete] .

Å vidstående fig. synes ett fullständigt nakterhus enl. Lyths idé med inre magnetställ för en vertikal krängningsmagnet samt horisontala vanliga kompensationsmagneter med klämskrufvar. Utanför synes på akterkant en krängningsvisare med gradskala. Midt emot, eller på förkanten af nakterhuset, finnes en vertikal mjuk järnstång, stundom i flera delar, den s. k. Flinders bar (Hinder’s bar) [Flinders Stange] äfven afsedd att upphäfva deviationen liksom de båda mjuka järnkulorna, som synas å ömse sidor om nakterhuset. Se deviation. I öfre delen finnes dels en transparent pejlskifva och dels de båda nakterhuslanternorna, som upp­ lysa såväl pejlskifva som kompass. Det fin­nes kompasser för olika ändamål såsom styrk, (steering r.)[ Steuer A.], efter hvilken rorgängaren styr, regelk. (standardc) [Regelk.], pejlk. (bearing c.) [Peilk.] för att användas vid pejling af ett föremål, azimutk. se d. o., batk. (boat c.) [Bootsk.] o. s. v. Slutligen finnes det ett slags kompasser utan magnetnål, de s. k. gyrokompasserna, använda på undervattens­ båtar och fartyg med järnmalmslast eller där den magnetiska kompassen ej är tillförlitlig. Se mariningeniör A. Grunbergs art. härom i Tekn. Tidskrift, Skeppsbyggnadskonst d. 24 nov. 1915.