Pyts

Nautisk Ordbok - 1914

Pyts (Bucket) [Putze] bör man alltid hafva ombord, helst i en båt, som ej har pump, så att man icke må behöfva gå med skopa eller öskar öfver relingen, när man öser båten läns, utan kan tömma skopan i pytsen och denna öfver relingen. P:ar användas för många ändamål om bord. De vanligaste p:ar äro vattenpyts (wash deck b.) [Wasserp.], askp., se aska, kolp. (coalb.) [Kphlenp.] tjärp. (tar b.) [Teerp] o. s. v. P:arne stå vanligen i en p. ställning (b. rack [P. ngestell}.

Svenskt Nautiskt Lexikon - 1920

Pyts, kärl till förvaring av färg eller till vattenhämtning. Den senare kallas i allmänhet däckspyts. Den är av trä till formen påminnande om en stympad kon med den större basen uppåt, övre ändan är försedd med ett handtag eller en stropp med prydnadsknoppar på utsidan av pytsen. ~ -spruta, assuransspruta, en spruta, bestående av ett cylindriskt kärl, vari slås vatten, som genom en slang kan tryckas ut i händelse av eldsvåda i kajut eller hytt. ~ -trall, ställning med uttagna hål vari däckspytsarna ställas, då de ej användas.

Slagpyts, pyts varmed man halar upp sjövatten för spolningsändamål. Jmfr. mammeral.