En

Nutisk Ordbok - 1914

En (Juniper wood) [Wachholderholz] användes vid båtbygge helst till naglar och dylikt, ty virket är segt och ruttnar aldrig.

Svenskt Nautiskt Lexikon - 1920

En , segt träslag, som användes i skeppsbyggeriet till naglar m. m.

Nordisk Familjebok - Fjärde upplagan - 1951

En, Juni’perus, släkte av fam. Pinaceae
(un-derfam. Cupressineae’) bland barrträden,
igenkänt därpå, att fruktbladen under frönas
utveckling sammanväxa med varandra till en
köttig, stenfruktslik bärkotte. Omkr. 60 arter,
samtliga på n. halvklotet, monoika el. dioika
buskar el. träd med motsatta el. i tretaliga
kransar sittande barr.
I Sverige förekommer vanliga enen, J.
com-munis, en dioik buske el. ett mindre träd med
rakt utstående, korta, vassa barr i tretaliga
kransar. Hanblommorna utsläppa sitt ymniga
stån-darmjöl i slutet av maj el. i juni (”enen ryker”).
Bärkottarna, ”enbären”, som innehålla tre frön,
äro ärtstora, med ett trestråligt ärr i toppen och
som mogna brunsvarta med ett blåaktigt
daggöverdrag. I en del trakter antar enen ofta
trädform (var. suecica) och kan nå en ansenlig
storlek, över 10 m hög, med stammen omkr. Vs m
i genomskärning. På blåsiga platser i fjällen
och på de yttersta skären blir den krypande, med
korta, mera tilltryckta barr (var. nana). Vanliga
enen är utbredd runt hela norra halvklotet och
växer vild i hela Europa. E:s ved har en
egendomlig, behaglig lukt samt är synnerligen hård,
seg och motståndskraftig mot röta. Envirke
nyttjas därför till allehanda slöjdföremål. Enbären
innehålla harts, druvsocker och flyktig olja samt
ha sötaktig men tillika något bitter smak och
aromatisk lukt. De äro sedan gammalt kända
som urin- och svettdrivande medel samt upptagas
fortfarande i Sv. farmakopén (fructus juniperi);
de användas bl. a. till beredning av e n
bärs-si r a p, som ofta sättes till urindrivande
mixturer. På grund av sockerhalten kan av enbär
bryggas enbärsdricka. Brännvin med
en-bärsarom (gene ve r, gin) fås genom tillsats
av enbär till mäsken el. till första destillatet.
Nära den vanliga enen står J. oxycedrus (i
medelhavsländerna), som lämnar den i veterinär-
Olika former av svenska enar. Se även bild 3 å pl. vid Barrträd.
medicinen använda k a d o 1 j an (pyroleum
oxy-cedri), Sv. farmakopéns entj ära.
I trädgårdar odlas, mera sällan i Sverige, J.
sabina, sävenbom, en buske med små,
motsatta, fjällika barr, vilken växer i bergstrakter
i mellersta och s. Europa. De unga grenarna
äro giftiga; detta gift utgör ett beryktat och
farligt fosterfördrivningsmedel. Närbesläktad men
trädartad är J. virginiana, virginisk el. röd
c eder (i ö. Nordamerika), vars välluktande
ved brukas till cigarrlådor, blyertspennor m. m.